I FORRIGE EPISODE...
Jeg vil selge fornøyelsesparken og bygge luksusleiligheter.
Hva sier Mr. Fischoeder om det?
Bearbeid han. Overtal han til å selge.
"Karusell ute av bruk. Ny, mindre kjedelig karusell kommer snart"?
Jeg vet at du allerede er En rik mann
Men tenk på alt det Vi snart kjøpe kan
Og jeg kan åpne En strandrestaurant...
Sånn låser man søstera si fast i en trehest.
Jeg selger aldri parken!
- Hva? - Har du bæsjet ut en nøkkel?
Bra dere liker stedet, for det er her de vil finne likene deres!
HVORDAN BOB REDDER/ØDELEGGER BYEN
Herregud. Dette er ille.
- Tauene er stramme. Det er ille. - Du trenger ikke plage oss, Felix.
- Hva med vanlig høflighet? - Slutt å snakke!
Bare skyt oss nå, for guds skyld.
- Spenningen er kjedelig. - Hva? Nei! Ikke gjør det.
- Hva gjør du her? - Syner bløffen. Skyt, snørrunge!
Jeg er ikke en snørrunge! Jeg er en stor gutt. Stor og farlig!
- Snørrunge. - Slutt å erte han!
Jeg kan ikke for det. Han klarer ingenting selv.
Slutt å si det! Jeg er lei av det! Calvin...
Jeg har levd for lenge i skyggen din til bare å skyte deg.
Du skal dø sakte, bundet til piren du elsker så høyt.
- Jeg elsker den ikke. - Ser dere der? Det er flomerket.
Dit går vannet om en liten stund.
Dere ser at det blir flo og får tid til å tenke over-
- hvordan alt dette kunne vært unngått hvis du solgte parken!
Nå må jeg drepe deg og arve din dumme aksjeandel og gjøre det selv.
Du blir bare en død fyr, og jeg blir Mr. Fischoeder!
Jeg, ikke du! Du blir Calvin Krabbe, verdens dummeste døde person.
Jeg vil bare si at du allerede er den viktige Fischoederen for meg.
Bob. Jeg ser hva du prøver å gjøre, men jeg er sint på deg også.
- Og man må drepe vitnet. - Ikke vær enig med han.
Unnskyld, men jeg må gå og leve mitt nye fantastiske liv.
Herregud. Gjør noe, Mr. Fischoeder. Jeg har barn!
- Ungene er ikke så flotte. - Kom tilbake, Felix!
Ja, senere. Vi ses når dere er døde! Ha det bra.
Takket være faren deres får vi ingen nye leiligheter i denne dumme byen.
Ingen nye penger og ingen Bobs Burgere på stranda. Nei.
Bare tilbake til våre triste liv i den stinkende byen ved havet.
Hvor er pappa? Jeg har ikke sett han på 45 minutter.
- Har han en egen pappa-kåk? - Kanskje han er i restauranten.
Jeg ser han alltid for meg der.
Ingen Bob. Vi får vel åpne uten han.
Kanskje han har en guttekveld med sin nye venn Fischoeder.
Vi kan ha jentekveld. Jeg har ny neglelakk. Det heter "glassklar".
Ja visst, hvis du vil se ut som en prostituert.
- Fanny, der er min lille skunk. - Nei! Ikke rør meg!
Jeg vet at du er sint, men jeg har løst alt.
Leilighetene skal bygges. Så jeg legger armen rundt deg sånn...
Fanny! Jeg sa nettopp at jeg har løst alt.
- Får jeg nattklubben og studioet? - Ja!
- For helvete! Jeg har løst det! - Ikke skrik til meg.
- Å, gud, for en stressende dag. - Det blåser jeg i.
La oss gå en tur og se hvor nattklubben skal ligge.
Hva med der borte? Eller kanskje der?
- Ok. Da ser vi til venstre. - Jeg liker ingen av dem.
Slutt å vri deg, Bob. Har du mark?
- Jeg har det, og du tirrer dem. - Jeg prøver å få opp mobilen.
Jeg når den ikke. Mr. Fischoeder, du må ta den til meg.
Jøss... Så uheldig. Rumpa di.
- Her oppe er du ok, men der nede... - Bare ta opp telefonen.
- Brett den opp. - Hva? Har du en brettetelefon?
Den kan ringe, og det er det mobiler er til for.
Mobiler er til for å spille spill med frukt på.
Bare trykk på det grønne røret. Da ringer den til Linda.
- Hallo? - Hun tok den! Linda!
Bob? Jeg hører deg ikke. Det bråker. Jeg tror han er på en bar.
Jeg skal drepe han. Hva slags latter er det?
- Hva er...? Bob? - Linda, hør etter!
Felix har bundet oss under piren! Ring politiet!
- Han slo nok nummeret med rumpa. - Ja, det er rumpa som snakker.
- Er du på fest? Er det gutter der? - Bob, du kaster bort minuttene våre.
Jeg hører deg fortsatt ikke. Han ringte igjen.
Ikke legg på, Lin! Nei. Prøv igjen.
- Bob, vi virker nok litt desperate. - Vi er desperate!
Bob, jeg setter rumpa di på "lydløs".
- Hvem vil ha is? - Nei!
- Politibetjenten likte oss ikke. - Ingen hører oss.
- De tror vi tuller. - Kanskje vi kan tekste politiet.
- Kan den sørgelige saken tekste? - På en måte.
- Vi kan tekste Linda! - Det blir vanskelig, men vi prøver.
Ja, det er vanskelig. Jeg ser ikke hva jeg skriver. Jeg bare trykker.
- Det flør fort. - Like fort som vanlig.
Ikke skyld på havet, Bob.
Hva ser du på? Puppene mine er her oppe.
Unnskyld, jenta mi. Jeg... Der er de. Milo og Otis.
Nei, det er Milo og det er Otis.
Du fikk en tekstmelding, mamma!
Kanskje det er Jimmy jr. som lurer på hva jeg gjør resten av livet.
- Han blir skuffet over det. - Det er fra faren deres.
- "Hjelp. Jeg er punget, du." - Klart det. Han er så gammel.
Han har bare sagt "du" da han besøkte Tinas klasse.
Kanskje det var autokorrektur.
Som da jeg tekstet mamma at jeg var superkåt når jeg var supervåt.
- Hvorfor skulle jeg være kåt? - Lurer på hva han ville tekste.
- Kanskje noe som fikk oss til å LOL? - La oss finne det ut.
Det er nok lett. Pappa kan ikke så mange ord.
Jeg prøver å ta den opp med foten.
Se på de flinke, hårete små tåmennene. Hva faen var det?
- Jeg tok nok et bilde. - Jeg håper du fikk min beste side.
- Jeg snakker om kulen min. - Slutt.
Tina, har du sykkellåsen min som smykke?
- På en måte. - Du kler den.
- Hodet ditt ser... trygt ut. - Nå sendte han et rart bilde.
- Jeg begynner å bli bekymret. - Få se. Det er visst en hvit klump.
- Sier du. - Det er Mr. Fischoeders rumpe.
Hvordan vet du hvordan rumpa hans ser ut?
- Fotografisk rumpehukommelse. - Vent. Hva er det der?
- Kanskje et tau eller knekkebrød. - De stjal ideen om knekkebrødtau.
Jeg tror jeg har den. Den er ved beinet ditt.
- Ta den. - Men den er full av fot.
- Faller den i vannet, er det over! - Greit.
Her har vi forslagene for "trøtt" og "punget".
- Nå setter vi dem sammen. - Kanskje han mente "fått fnatt".
- Hvorfor har han fått det? - Kanskje "sniffet pulver".
- Vi ville gjøre det sammen. Én gang. - Herregud!
- Teddy hadde rett! - Jeg visste det! Om hva?
Om bildet, tauet. "Trøtt i punget" betyr "Bundet fast".
Pappa er bundet fast et sted.
Han sitter i et møte! Og blir der en stund.
Jeg prøvde å skrive "Felix har oss under piren".
- Det står noe liknende. Send den. - Er du sikker, Bob?
- Skal du kjefte på meg igjen? - Bare send.
Hvem skal kjefte på hvem nå?
- Herregud! Sendte du den? - Jeg trykket på noe.
Vi prater om noe annet. Jeg ser med mitt lille øye en kamelformet sky.
- Der. Den der. - Den der, ja.
Herregud, hvem har bundet fast Bobby?
- Hvem er pappas fiender? - Tid, tyngdekraft, tannkrem...
- Jimmy Pesto. - Jimmy har alibi, han er dum.
Den er fra pappa! "Fiks har under 77", så en reke-emoji og "Pierre".
Herregud! En Pierre har bundet han fast og gir han reker!
Unna, alle sammen. Du må skjerpe deg!
Du har to barn og en Louise å ta hånd om!
Ok. Slutt å slå meg.
Det er en restaurant som heter Pierres som serverer reker.
- De er ok. Ikke noe spesielt. - Fort, mamma.
Vi stenger, for alltid, og finner pappa!
- Hold ut, pappa. Vi kommer. - Og hold ut, reker. Gene kommer.
Se det fra den lyse siden. Vi kan tisse uten å skjemmes.
- Å, det er varmt. Er det deg? - Det er meg.
- Jeg tar meg av praten. - Nei, jeg snakker, du slåss.
- Og jeg spiser reker. - Og jeg ser på.
- Og jeg ser etter spor. - Er de reker, så gi dem til meg.
Hei. Velkommen til Pierres. Et bord til fem?
Vi skal ikke spise. Vi leter etter denne fyren.
- Bob. Dere har kidnappet han! - Gi tilbake sønnen min!
Jeg har ikke din... Hva...? Ok, får jeg se dobildet igjen?
- Du er jammen frekk. - Jeg får ikke puste.
Jeg ser prikker.
- Vil ikke dø. - Jøss, han besvimte virkelig.
- Og spydde. - Jeg har dårlig samvittighet.
- Vi prøvde bare å snakke. - Han ga meg reker.
Og han sa "velkommen tilbake". For en stil.
- Hva gjør vi nå? - Jepp.
- Hva er det? - Jeg vet nok hvor Bob er.
- Hvor? - På Snapsbåten til Alkohol-øya.
Det er fylle-tekstmeldinger. Jeg vet hvordan de ser ut.
Dette er 87 beskjeder jeg sendte til ekskona i går kveld.
Hva tror du "beklager, jeg beklager ikke" betyr?
Bosco var ingen hjelp. Vi må innse fakta.
Ingen andre bryr seg om pappa. Egentlig bare mamma.
- Og jeg. - Og Tina. Vi må dele opp.
Vil vi finne han, må vi spore han selv.
- Har noen noe vi kan lukte på? - Jeg har genene hans.
- Det har vi alle. - Nei, jeg har klippet av hans jeans.
Som om dere ikke har en av pappas korte jeans på dere!
Oi, oi, oi.
Hvor er familien din, Bob? Hvorfor leter de ikke etter oss?
Jeg vet ikke. Kanskje de ikke fikk meldingen.
Dette er ille, Bob. Veldig ille.
Tenk at jeg skulle Ende sånn her
Under en pir Med Fischoe meg så nær
Men nå Linda Enkefru blir
Skuffende er det
Jeg tror at min Bob Ligger fryktelig dårlig an
Kanskje i vasen vi finner han
Kanskje en løve ville spise en mann
Skuffende er det
Kanskje faren din Ble bundet med en pose
Jeg hjelper deg, Når jeg har tatt min dose
Se på dressen Skal vi kose?
- Ja, flott. - Skuffende er det
Å, jeg vil ha Bob tilbake
Jeg har så lyst på en kake
Det er ingen burger Men jeg later som likevel
Jeg gråter nå...
Jeg gjorde det jeg måtte Jeg angrer meg ei
Jeg drepte min bror For å more meg
Hva er denne følelsen er jeg en hoven blei?
Hvorfor på brystene mine Stirrer du ei?
Skuffende er det
Farvel, min verden Det er på tide å dø
Tenk om mobilen din Ikke sa adjø
Og nå får jeg aldri mer Spise gul snø
Skuffende er det
Først var det gøy at pappa var borte. Men ikke nå.
- Vi kan ende med bare mamma. - Nei, vi trenger faren deres.
Dere er en to-voksne- to-flasker-vin-per-kveld-jobb.
Hvor faen er han? Man forsvinner ikke bare.
Se. Der er Felix. Vi må fortelle at broren hans er i fare!
- Felix! - Linda! Hva gjør du her?
Vi fikk rare meldinger fra Bob. Han er sammen med broren din.
- Dattera mi tror det er rumpa hans. - Utvilsomt.
Hør her. Jeg mener, hør. Jeg prøver å være hyggelig, men...
Jeg vet ikke hvor han er! Greit? Linda, kjære Linda.
Bob og broren min er nok, akkurat nå, skrekkslagne...
- ...gispende etter... - Etter hva? Ost?
- Du svetter mye, Felix. - Du er fuktig.
Du vet ikke hvor fuktig jeg pleier å være.
Felix har det bra.
Calvin! Hva har jeg gjort?
Jeg kjenner igjen den lyden. Fra telefonsamtalen.
Han er her! Bob er her et sted!
- Hvor ble det av Felix? - Hvorfor går Felix ned under piren?
Han må betale for pølsa. Har du noen penger? Eller du?
- Du, da, brilleslange? Ikke det? - Piren?
Pierre er pir. Bob er under piren! Herregud!
- Vi trenger tre pedalbåter. Fort! - Skilpadden er raskest.
- Det er selvmotsigende... - Hopp uti!
- Dere må ha redningsvester... - Flytt deg!
Hygg dere på vannet. Det er pent.
- Pappa, hvis du dør, så la være! - Det er ikke din tur!
Jeg vil sette deg på gamlehjem neste år!
Du må lære meg å barbere meg! Overalt!
Noen kommer! Her borte!
- Det er Felix! Jeg visste det! - Å, nei.
Jeg visste at han ikke hadde mot...
- Hva vil du nå, Felix? - Jeg skal redde dere!
- Skynd deg, da! Ta bort tauet. - Ja visst, jeg skal bare...
- ...dykke ned og knytte opp. - Nei!
Det er en dårlig plan, Felix!
Han er for feig til å hoppe uti.
Herregud, kan du slutte å erte broren din?
Ja, og jeg er ikke feig! Det er bare mye bølger.
- Bobby! - Hysj, alle sammen!
Jeg skal hoppe uti og redde dem. Jeg må bare bli mentalt klar.
- Gi deg! - Noen, skynd dere!
Jeg skulle drepe broren min for å gi deg en nattklubb. Men jeg kan ikke.
- Hva? - Jeg hopper uti.
- Ingen rører seg! - Fanny, hva gjør du?
Dere får ikke knuse drømmen min!
Folk har alltid sagt hva jeg ikke kan.
"Fanny, du kan ikke vise rumpa. Du kan ikke skyte folk."
- I dag skal jeg gjøre begge deler. - Herregud.
- Hold kjeft. Jeg kan ikke tenke. - Hva er nytt?
Ok, Linda, du og ungene hopper ut av båtene og drukner.
Kan vi ikke bare plaske rundt og ha det gøy?
Kom igjen, Fanny. Vi er venner. Shopping? Eller hva?
- Nei! Ut! - Unger, ta tak i meg.
- Bruk meg til å flyte. - Fanny, ikke gjør det!
Bare sitt der og arv pengene hans. Alle sammen, begynn å drukne nå!
Dere er elendige til å drukne. Jeg får vel skyte dere!
Unnskyld at jeg trakk oss inn i dette. Unger, jeg elsker dere.
Deg også, Linda. Nesten like mye som ungene...
Jeg elsker deg også. Unnskyld at jeg var sint over leilighetene.
- Jeg elsker deg, mamma. Og pappa. - Jeg elsker dere alle.
- Men det er bare mellom oss. - Jeg elsker alle!
- Jeg elsker deg også, vennen. - Hva gjør de?
Jeg aner ikke. Å, gud, nå begynner de igjen.
Ok, hør etter! Jeg skal skyte deg først.
- Én... to... - Fanny, vent!
Før jeg dør, kan du... Jeg vil gjerne høre en av sangene dine.
- Vil du? - Herregud. Så søtt. Hvilken?
Den om dansen?
Den er ikke helt ferdig ennå. Jeg synger "Herr Dansegulv". Den er kul.
- Bra. - Hvem er det som banker på?
- Å, det er herr Dansegulv - Linda, stolpen.
- Hva? - Den ved Fanny, Lin.
- Dytt skilpaddebåten inn i den. - Jeg skjønner.
...dansegulv Alle er så flotte her
- For en herlig atmosfære - Showet er over, Fanny!
- Fort, bind opp tauet. - Jeg er ikke så flink med knuter...
- Gudskjelov. - Heia mamma!
- Herregud, svøm bort! - Svøm bort!
Dykk, alle sammen! Dykk!
Tina! Takk og pris, din pene firøyde jævel.
- Mamma! - Der er jentene mine. Hvor er Gene?
- Her borte. Jeg gjør min egen greie. - Jeg har det bra.
- Hvor er min Bobby? - Du reddet oss, Linda.
Takk og pris at vi lever i ei tid der kvinner kan svømme.
Begravelse til havs. Karusellen ville likt det.
- Vi snakket om det mot slutten. - Mitt lille Fanny-eple!
- Håret mitt er vått! - De svøm-løper bort!
De flykter til Mexico! Eller det som ligger på den andre siden.
- Da arresterer de vel Felix også. - Nei.
- Jeg sa at Fanny sto bak alt. - Hva?
Se på han, Bob. Han vil vantrives i fengsel.
- Han prøvde å drepe oss. - Nei, da. Vi lekesloss bare.
Som brødre. Vi fikk inn noen slag.
Jeg vet ikke. Og han kom tilbake.
- Jeg sa jo det. - Jeg sier det.
- Hjelper det med 4000 dollar? - Hva?
- Familien min kan ikke kjøpes. Sju? - Tre.
- Én. - Kan dere gi meg et øyeblikk?
- Flott! Da glemmer vi alt. - For en sprø dag.
Jeg spiste frokostblanding i morges, og om kvelden ble jeg forsøkt drept.
Lin, jeg prøver å snakke penger med Mr. Fischoeder, så...
- Du trenger en varm dusj, mister. - Felix, jeg har et slag til gode.
- Kom her. Du kan reglene. - Jeg er glad for at vi fant deg.
- Jeg også, Lin. - Belchers er en landfamilie.
Vi hører til på en restaurant, ikke under ei kai.
- Nå går vi hjem. - Det er kaia vi reddet.
- Og se hvordan den takker oss. - Den reddet på en måte oss.
Vi skjønner, pappa, du elsker kaia.
- Jeg vil ikke se på den. - Jeg skal drikke vin i senga.
- Kjeksfest i mamma og pappas seng! - Nei! Herregud.
Tekst: Tone Hansen www.sdimedia.com